Jeg kan se dere.
Kjørte inn på bensinstasjonen, sa fyren:
"Hei, du har problemer."
"Ja, hvorfor tror du jeg kjørte inn hit?"
Så bilen din havarerte på vei til sjekken.
Ja, røyk og alt.
Jeg lar tvilen komme deg til gode, Javier, men det vil ikke en dommer.
Så jeg gikk glipp av noen møter. Hva er problemet?
Jeg vet ikke hva jeg gjør her.
Du er her fordi sønnen din har slåss hver dag på skolen,
og den siste slåsskampen sendte en klassekamerat på sykehuset.
Juanita kom frivillig for å få hjelp
før retten gikk inn og tvang henne,
derfor er du her.
Han er på en farlig kurs.
Din bakgrunn, all volden, alt sinnet,
det er fremtiden hans med mindre du bryter sirkelen.
- Jeg hørte deg, mrs. Lynch. - Du prøver å ta gutten min!
Ingen prøver å ta barnet ditt.
- Så hva prøver du... - De fant blåmerker
- og svimerker fra sigaretter... - Jeg sa jo
at han lekte med noen stjerneskudd.
Mrs. Lynch, jeg leste legerapporten.
Jeg vil snakke med legen min og en advokat.
Føler du at du trenger juridisk hjelp,
- så har du rett... - Jeg trenger ikke din hjelp.
LYNCH RETTSHJELP
- Du har blandet deg nok inn. - Du... Hallo?
- Hvor mange aktive saker har du? - Trettiåtte.
- Greit. - Wayne, kom igjen!
- Jeg er oversvømt her. - Beklager, Em, det er vi alle.
UTDANNING! Støtt de lokale lærerne.
- Du har tre nye talemeldinger. - Hei.
Hei, det er Suze, savnet deg på yogaen her om dagen, ring meg.
Hei, Em, det er Jackie. Håper du har det bra.
Hun er utslitt, karrierekursen hennes er tvilsom,
troen hennes på menneskeheten er rystet,
hun motsto tendensen til å bare sitte inne,
og bestemte seg for å gå og ta en drink med sin sjarmerende venn Doug.
- Jeg vet hvordan du tenker. - Vær ærlig.
Hele psykologigreia handler bare om å få damer, ikke sant?
Ja, dessverre. To.
Hva skal vi skåle for i kveld?
Den uendelige moroa med en offentlig tjenestekarriere?
Ja.
Jeg sitter der og snakker med familiene,
myndigheten på alt.
Og jeg får disse øyeblikkene der jeg tror jeg tar helt feil.
Alle tar helt feil.
Du er et nummer å ringe for folk som ikke har noen andre.
Det kan da ikke være ille.
Jeg har ransaket sjelen min litt,
og jeg vil bare si
at hvis et skikkelig forhold føles for mye akkurat nå,
så er jeg villig til å overveie et rent fysisk forhold.
- Hva? - Ikke noe.
- Du ville kanskje kose deg. - Ja, det ville jeg sikkert.
- Det er bare... - Jeg vet det. Jobben,
du kommer hjem, ingen tid for noen andre. Samme det.
Jeg gir deg en måned. Ok? Én måned.
- Og så? - Jeg vet ikke.
Jeg gir deg nok en måned til, men da holder det.
Bortsett fra to til, men så er det over.
Var det noen...
sosialt tilbaketrukket dårlig matlyst
hun har ikke spist noe sover i timevis på skolen
hun har ikke lekt
Hva gjør de med deg?
Religion -romersk-katolsk Søster -INGEN
- Hva? - Emily Jenkins. Barnevernet?
Vi snakket sammen på telefonen?
- Du sa den 17. - Det er den 17.
- Det er det ikke. - Beklager, men det er det.
Mandag den 17. Den dagen vi har en avtale.
Hei.
Kom ned, jeg vil gjerne treffe deg.
Jeg heter Emily. Hva heter du?
- Lily. - Det var et fint navn.
Er det noe sted hvor vi kan snakke sammen?
Når venter du mannen din tilbake?
For vi har funnet ut at det er bedre når hele familien deltar.
Vel, han er ikke her, så...
Kan du kontakte ham på noe vis?
Ikke hvis jeg ikke vet hvor han er.
Er det...
Kan du be ham om å komme og delta?
- Han har ikke noe å si. - Kan du være snill og be ham?
Edward.
Dama fra staten er her. Hun vil snakke med deg.
Du kan si til henne at jeg ikke har noe å si.
Jeg har sagt det, men hun vil snakke med deg likevel.
Det går bra.
Hei, jeg heter Emily.
Ok.
Jeg er her fordi vi mottok en telefon
om at Lilith viser tegn på forsømmelse.
Akkurat nå kan vi bare anta at dette er et resultat av familieproblemer.
Eddie sier at vi ikke har familieproblemer.
Mange familier vil ikke innse at de har problemer
før det er for sent. Og det er der vi kommer inn.
Vi hjelper familier å kommunisere
og lære sunnere måter å løse konflikter på.
Eddie sier at vi ikke trenger deres hjelp.
Mr. Sullivan, er det noen grunn til at du ikke vil snakke direkte til meg?
Er det noen grunn til at mannen din ikke vil snakke direkte til meg?
Eddie liker ikke å snakke når han er sint.
Det er ingen lover mot å være rar, Em.
Jeg sa ikke rar, jeg sa skummel.
Mannen satt der og stirret på meg hele tiden,
og moren er hans følelsesmessige slave.
Du fløy ikke til New York og møtte mine foreldre?
Wayne?
Greit. Er det noen kutt, noen blåmerker,
noen tegn på at hun blir misbrukt?
Nei, ikke fysisk. Men jenta er i trøbbel, jeg kan føle det.
Vil du vite hva jeg kan føle?
Søksmålet vi får om vi krenker foreldrenes rettigheter
uten noen bevis på at de har gjort noe galt.
Greit, Wayne. Du la disse mappene på skrivebordet mitt
og ba meg fortelle deg hva som skjer.
Jeg har sagt det, gjort jobben min. Hva du gjør med det, er din.
Vi er ikke perfekte foreldre, det vet vi,
men hvis de vet hvor høyt de er elsket,
vil mye av det andre ordne seg selv.
Hun vet hva vi føler for henne.
Så fortell meg, mr. Sullivan,
siden du plutselig har fått evnen til å snakke,
er du ikke litt bekymret
over at Lilys karakterer har falt fra A-er til D-er på tre måneder?
Selvsagt, hun er datteren vår.
Så du aner ikke hvorfor datteren deres sovner i timene hver dag?
Hvorfor hun ikke får sove hjemme? Ingen anelse?
Mareritt, kanskje?
Ikke fortell meg at du tror på "pappas lille jente" -rutinen?
De er ikke mine yndlingsfolk heller.
Men vi kan ikke garantere for alle barns lykkelige barndom.
La meg snakke med henne. Hun vil snakke. Alene.
- Em, vi har ingen sak. - Bare fem minutter.
Snakk med dem om hvor høyt de elsker barn.
Hei, jenter, ro dere ned!
Jeg pleide å ønske at jeg hadde en søster da jeg vokste opp.
Å leke med og snakke med
om de tingene som du ikke kan si til noen andre.
Har du ønsket deg det? At du hadde en søster?
Det var jo litt dumt, var det ikke?
Hva skjer med deg?
Du vet jeg kan hjelpe deg. La meg hjelpe deg.
Hva er det, vennen?
De hater meg.
De hater deg nok ikke.
De gjør det. Jeg hører dem.
De går ned i kjelleren og snakker.
Hva snakker de om?
Å sende meg til helvete.
Har du hørt dem si det?
Du kan si det til ham. Han er på din side. Det er greit.
Lily, hørte du foreldrene dine si at de skulle skade deg?
Jeg tenkte akkurat på deg, fikk et koselig brev fra Sandy Hutchinson.
Vel, vel, vel.
Det ligger foran meg, som betyr at vår gode venn Wayne
har bestemt at det ikke oppfyller kriteriene for truede barn,
og har bedt deg bestemt om å la det være.
- Overraskelse. - Jeg er lei for det, Emily. Jeg kan ikke.
Vær så snill, Mike, jeg er virkelig desperat.
Emily.
Du vet hvor nært ditt arbeid ligger meg til hjertet,
men avdelingen betaler meg ikke for å overvåke potensielle barnemisbrukere.
Sist kostet det meg nesten jobben.
Denne lille jenta hørte foreldrene si at de skulle sende henne til helvete.
Så vemmelig som det er,
så er du del av et system som takler de situasjonene, ikke jeg.
Men noen ganger virker ikke systemet.
Kanskje du burde la det gjøre det.
Oi. Føles som om jeg snakker med Wayne.
Greit. Du vil ikke involveres, det er greit,
men ikke snakk tull, jeg har mangel på folk jeg respekterer.
Ok. Gi meg bevis på en forbrytelse, så skal jeg gjøre noe. Frem til da...
Kom igjen, fort deg!
Lily!
Hei. Jeg kom for å si at jeg ikke har glemt deg.
Jeg gjør alt jeg kan.
Hvis jeg forsvinner, vil du komme og lete etter meg?
- Du vil ikke forsvinne. - Hvis jeg gjør det?
Jeg må gå. De blir sinte på meg hvis jeg mister bussen.
Lily, vent. Vent.
Her. Det er hustelefonen min.
Hvis du blir redd, så må du ringe meg, ok?
Jeg skal få deg vekk derfra, jeg lover.
Ok.
Hei, dette er Doug, her kommer den.
Hei, det er meg. Trodde du var våken.
Ringer bare fordi...
Vel, jeg vet ikke egentlig hvorfor jeg ringer.
Ring meg hvis du får denne meldingen, ok?
Forslag i Morton Township har fått noen innbyggere...
Se her, golfere og shoppere...
La oss se på pannekakerøra. For å lage pannekakerøra...
- For sent, jeg traff noen andre. - Emily.
Lily? Går det bra med deg?
- Jeg er redd. - Hvorfor, vennen? Hvorfor er du redd?
De venter på å ta meg. Jeg kan høre dem.
- Jeg er lei for det. - Hvorfor er du lei for det?
- Jeg sovner. - Ok, hør her.
Gå bort og åpne vinduet. Kan du gjøre det?
- Jeg er lei for det. - Lily?
- Ja, Barron. - Mike, det er Emily.
Jeg tror jenta jeg fortalte om er i stor fare.
- Emily, du vil... - Nei, jeg vet hva du sa.
Mike, du hører ikke etter! Hjelp meg!
- Hva gjør vi her, Emily? - Redder livet hennes!
- De sover, som vi burde. - De sover ikke.
- Hørte du det? - Jeg hørte ikke noe.
La henne være!
Nei!
Slipp meg ut!
- Hørte du det? - Politiet, lukk opp!
Slutt!
Slå inn døra. Slå den inn!
Hjelp meg.
- Politiet! - Lily!
Lily!
Herregud!
Nei! Hjelp meg!
Vær så snill, hjelp meg.
Jeg har deg, jeg har deg...
Ok. Jeg har deg.
Hva i helsike feiler det dere?
Jeg har deg.
Det er greit, vennen. Jeg har deg.
Det er greit. Jeg har deg.
Forbrytelsens sjokkerende natur gjør
kompetansespørsmålet desto mer relevant.
Jeg beordrer herved de anklagde til å gjennomgå psykiatrisk evaluering
for å avgjøre om de er skikket til å stå for retten.
Stjel en pizza, San Quentin.
Prøv å drepe ungen din, freudianske drømmeanalyser.
Du vil hate meg for dette, men jeg tror de er gale.
Hva slags folk putter barnet sitt i en ovn?
Slemme folk. Husker du da folk bare var slemme?
Før alt hadde en diagnose og en rettferdiggjøring?
Det er menneskets natur.
Hva er det viktigste
som vi snakket om som du må huske?
Det er ikke min feil hva som skjer.
Det stemmer. Vet du hva? Det er ikke det.
Bra. Jeg ser deg snart.
- Hei. - Hei.
Det skjer noe alvorlig proaktivt sosialarbeid der.
- Går det bra med deg? - Ja, da.
- Hvordan har hun det? - Typisk reaksjon.
Men hun klandrer seg selv. Vi skal nå frem.
Jeg skal plassere henne i ei gruppe, prøve å få henne til å snakke.
Gruppeterapi for barn, når skal jeg bli vant til det?
- Ser deg senere. Ok. - Ses.
Hei.
Gode nyheter. De sier at du kan slippe ut herfra i morgen.
Doug sa at jeg kanskje må på et hjem.
Ja, men det er bare midlertidig, til vi finner en snill familie.
Hvorfor kan jeg ikke bo hos deg?
Vennen, det vil de aldri tillate.
Hvorfor ikke?
Det er komplisert. Det er en hel prosess,
og jeg er ikke engang fosterforelder. Så...
Det vil gå bra.
- Hei, Barb. - Hei, Em. Denne veien.
Jeg skal se til deg om et par dager, ok?
Jeg vil ikke bli her, jeg vil bo hos deg.
Vær så snill. Jeg skal være snill.
Lily, det er umulig, jeg sa jo det.
Vil du prøve?
Vennen, selv om de sier ja, så ville det ikke fungere.
Jeg jobber hele dagen og er nesten aldri hjemme, og...
Beklager, jeg er bare ikke mamma-materiale.
Hvordan vet du det hvis du aldri har prøvd det?
Bare til vi kan finne den rette familien,
bare til vi kan plassere henne i et godt hjem.
Du vet du vil måtte gi opp saken, interessekonflikt og sånt.
Ja.
Kan jeg spørre deg om noe? Hvorfor gjør du dette?
Det Lily trenger nå, er et trygt, støttende miljø
hos noen hun stoler på.
Systemet kan ikke gi henne det, men jeg tror jeg kan det.
Bedre enn noen, på grunn av treningen min.
Vi kaster bort så mye av tiden på byråkrati.
Jeg tror at hvis vi ser på denne situasjonen,
dette ene barnet, så er det tydelig hva som er best for henne.
Hvor lenge før fostertjenesten kan plassere henne i et permanent hjem?
Tre uker, tre måneder, det er vanskelig å si.
Ingen flere besøk.
- Hva? - De sa ja.
Det er din nye begynnelse.
Ok. Det er hva jeg tenker på som en "glasset er halvfullt" -situasjon.
Badet. Kjøkkenet. Fisk.
Og dette er ditt rom.
Går det bra?
- Bor du alene? - Bare meg.
Bare oss.
- Hva er dette? - Det er kamillete.
Hjelper meg å sove.
Ingenting av dette burde ha skjedd.
Kunne jeg få det til å forsvinne, ville jeg gjort det.
Du gjorde det.
Her. Legg deg ned.
Natta.
- Ok. Greit. - Da setter vi i gang.
- Skal bare ta noen av tingene hennes. - Ok.
- Her er nøkkelen. - Blir du ikke med?
Jeg har 15 andre plasser jeg må til.
Sørg for at du låser på vei ut. Ok? Ha det.
Ungene på skolen sier ting som at
moren min er en puta,
og jeg vet at vi ikke kan dra hjem igjen,
men jeg savner det.
Av og til når foreldrene mine krangler,
er det bedre om de tilbringer litt tid fra hverandre.
Det er det et besøksforbud gjør.
Hun har begynt å komme ut av skallet.
Det er bra, men forvent noen vanskeligheter.
Og du kan ikke omgjøre ti år med traumer på seks uker.
Skole? For tidlig?
Jeg har ikke noe imot at hun går tilbake,
så lenge det er greit for henne.
Jeg var innom hjemmet hennes. Jeg tror foreldrene hennes
barrikaderte seg på rommet sitt om natten.
Hvor sykt er det?
Frykt og hat er deler av samme patologi.
- Ses. Ha det, Diego. - Du også, Lily.
- Men jeg glemte noe. - Ha det.
- Du tror ikke de er gale.
Jeg begynner å tenke annerledes.
- Jeg er glad i deg. - Jeg er glad i deg også.
- Wayne ser etter deg. - Ok.
- Wayne vil se deg. - Ja, jeg hørte det.
Hva er det med Diego?
Å, hei. Skal vi snakke på kontoret mitt?
Nei, fortell meg hva som foregår.
Vi vet ikke... Vi vet ikke hvorfor ennå, men han drepte foreldrene i går kveld.
- Unnskyld meg... Fortsett. - Betjent, slipp henne gjennom.
Hva skjedde?
Henter et brekkjern fra garasjen, kommer inn igjen,
låser alle dørene og vinduene, og dreper dem mens de sover.
"Slakter" ville vært et bedre ord.
Herregud!
Gjorde en tiåring dette? Aldri i verden.
Jeg var der da de arresterte ham. Det måtte tre menn til for å roe ham.
Og ungen klatret på veggene.
Menneskets beste venn, hva?
Hva skjedde? Fortell meg hva som skjedde.
Jeg drepte mamma og pappa.
Alle familier du sitter ned sammen med,
hver dag hele uka er det en familiekrise.
Det er oddsen din. Det er jobben din å prøve å slå dem.
Du er bare én person, Em.
Du kan ikke redde verden.
Jeg vet om noen du klarte å redde.
Ja.
- Går det bra med deg? - Ja.
Det er bare jobben. Ikke tenk på det.
- Jeg syns du har en tøff jobb. - Det gjør jeg også.
Folk får barn, og så vil de ikke være foreldre.
Og barna vokser opp og tror at det er deres feil.
Var det det foreldrene dine gjorde?
Du sa du var alene.
Ja.
Jeg møtte aldri faren min.
Og moren min... Moren min hadde problemer.
- Hun må ha skremt deg. - Hvorfor sier du det?
Du liker ikke å snakke om det.
Du er ei smart lita jente.
Vennen. Frokost.
Hva har du der?
La meg se.
Gikk du gjennom sakene mine?
Unnskyld. Jeg ville lære litt om deg.
Er det moren din?
Hva skjedde med henne?
Hun døde da jeg var omtrent på din alder.
- Hvordan? - En ulykke.
Det regnet, og hun kjørte for fort.
Vi hadde en ulykke.
Er du sint på meg?
Nei, jeg er ikke sint på deg.
Men du må ikke gjøre det igjen, ok?
Gå gjennom mine private saker uten å spørre.
Ok? Greit.
Omeletten blir kald. Du bør forte deg.
Bare vent, om seks måneder vil advokaten deres ansette en ekspert
som sier at de er rehabilitert, og så søker de om foreldreretten.
Hun skal ikke tilbake dit.
Jeg tar henne ut av staten før jeg lar dem nær henne igjen.
Det hørte jeg ikke.
Går det bra med dere?
Vi har det bra. Hun er søt, veldig intuitiv om alt.
Du ville snakke om noe?
Vi fikk Ramirez-familiens telefonregister.
Noen ringte den kvelden før mordet.
- Hvem? - Telefonen kom fra ditt hus, Emily.
Hva?
Jeg anklager deg ikke, jeg vil bare vite hva som ble sagt.
Men det er umulig.
Jeg ringte dem kanskje uken før eller noe, men...
Jeg snakker til deg som en venn, det skjønner du, ikke sant?
Mike, hørte du ikke hva jeg sa?
Som en venn sier jeg at jeg ikke ringte den familien.
Han er i min gruppe. Hvorfor, har noe skjedd?
Vi prøver å finne ut hvorfor.
Diego fikk en telefon herfra sist torsdagskveld.
Jeg lurer bare på om han kanskje har sagt noe.
- Det var ikke meg. - Ringte du ham ikke?
Lily, det er av og til vanskelig å fortelle sannheten,
men jeg vet at du vil gjøre det, for du er snill.
Jeg forteller sannheten.
Backupfilene mine er i skapet. Diego sine er der.
Kanskje du ble nysgjerrig og gikk gjennom noen, ringte et nummer?
Det var ikke meg, jeg sverger.
Telefonen kom kl. 02.00. Er du noen ganger oppe så sent?
- Jeg ringte ham ikke. - Er du noen ganger oppe så sent?
Mike, hun sa nei. Kanskje noen gjorde en feil.
Ja, kanskje det.
Hvorfor ville Diego gjøre dette? Han elsket moren og faren sin.
Du ønsker aldri å tro at noen du kjenner er i stand til å gjøre noe sånt.
I hodet ditt er det alltid en skapning uten navn eller ansikt.
Noen ganger virker byen full av dem.
Men de er bare folk, som deg og meg.
Hun lyver.
Tror du meg?
Jeg tror deg.
Jeg må spørre deg om noe om den kvelden det skjedde.
Fikk du en telefon? Veldig sent?
Ikke det?
Diego, jeg vet at du fikk det.
Telefonen kom fra mitt hus.
Hva er i veien?
Hva skremmer deg? Diego.
Det er greit. Trekk pusten dypt, så går det bra.
Kan vi få litt hjelp her inne?
Hvem ringte deg? Var det Lily?
Sa hun noe til deg? Noe som skremte deg?
- Él dijo. - "Él dijo"?
Hva mener du med "han sa"?
- Era un hombre. - Var det en mann?
Liker du
å jobbe her?
Kopiering er ikke så gøy.
- Hva? - Bank, bank. Unnskyld at jeg er sen.
Er du klar til å gå?
- Hvordan går det på skolen? - Bra.
Er noen av klassekameratene dine ekle mot deg?
Nei, de har vært snille.
Sover du greit?
Det var ikke det du ville snakke om, var det vel, Doug?
Du har rett.
Spørsmål 16, er jeg redd for mørket? Du svarte nei.
Spørsmål 23, er jeg redd for å være alene? Du svarte nei.
26, er jeg redd for foreldrene mine? Nei.
Du svarte nei på alt i den delen.
Jeg tror at noen av de svarene burde vært ja.
Alle er redd for noe.
Det å jobbe gjennom frykten vår, overvinne den,
er hvordan vi blir bedre.
Så du må fortelle meg, hva skremmer deg?
Jeg skal si hva som skremmer meg, hvis du sier hva som skremmer deg.
Det er rettferdig.
Da jeg var barn, klatret jeg i et tre,
og jeg puttet hånden min i et enormt vepsebol ved et uhell.
Og de likte det ikke. Jeg ble stukket over hundre ganger.
De måtte kjøre meg til sykehuset i all hast.
Har vært redd for veps helt siden da.
Jeg klatrer ikke i så mange trær heller.
Alle har redsler. Så hva skremmer deg?
- Meg. - Skremmer du deg selv?
- Noen ganger. - Hvorfor? Hva ved deg skremmer deg?
Jeg har fæle tanker.
- Om hva? - Folk.
- Folk generelt, eller visse folk? - Visse folk.
- Som hvem? - Deg.
Har du fæle tanker om meg?
- Hvorfor? - Jeg har det bare.
Har jeg gjort eller sagt noe som har gjort deg opprørt?
Det er bare måten du er på.
Hvordan er jeg?
- Overfladisk. - Overfladisk?
Vet du engang hva det betyr?
Lett å forstå. Mangler ofte oppriktighet eller dybde.
Du er innbilsk også.
Skal jeg fortelle deg hva det betyr?
- Virker jeg det, så vil jeg... - Ikke unnskyld deg.
Hvorfor ikke?
Du er voksen. Det er pinlig.
Nummer 12, jeg bekymrer meg for hva som vil skje.
- Ja eller nei? - Vil du at jeg skal svare på det?
- Ja eller nei? - Nei.
Det burde vært ja.
Skal vi snakke om skolen nå?
Karakterene mine er mye bedre.
Jeg snakket med mange barn, jeg tror ikke jeg har følt det sånn før.
Hvordan?
Truet.
Jeg kjenner en spesialist, jeg skal ringe ham i morgen tidlig.
Er du sint på meg?
Nei, jeg er bare trøtt.
- Skal jeg børste håret ditt? - Nei, takk.
- Er du sikker? - En annen gang.
Du vil føle deg bedre. Jeg henter børsten.
Jeg sa nei, takk.
Doug sa noe, ikke sant?
Doug? Nei. Doug sa du gjør det bra.
- Hva sa han? - Ingenting.
Hallo.
Prøv igjen, beklager.
Typer av personlighetslidelser
For så høyt det har behaget Gud den allmektige,
i hans store nåde, å ta hjem sjelen
til vår kjære bror, nå avdød,
hengir vi derfor kroppen hans til jorda.
Av jord er du kommet, til jord skal du bli, og fra jord skal du atter gjenoppstå,
i det visse håp om gjenoppstandelse til evig liv
gjennom vår Herre, Jesus Kristus, amen.
Du tror det er min feil, ikke sant?
Det er ingens feil. Det var en ulykke.
Det var ingen tegn på innbrudd,
han var alene og dørene var låst.
Jeg vet at han ikke begikk selvmord. Han var redd.
Han kom ut av det rommet med henne, og han var redd.
Han sa hun truet ham.
Emily, du er i sjokk, la oss ikke bli revet med.
Diego sa det var en mann på telefonen.
Det var ingen andre i huset.
Tror du ikke jeg vet hvor vilt dette høres ut?
Unger i den sinnstilstanden er ikke troverdige vitner.
Men hvorfor var han i den sinnstilstanden? Hvorfor var Doug det?
Se på telefonregisteret mitt. Se om hun ringte ham.
Jeg har allerede gjort det, Emily. Det var ingen telefon.
Så du sier at du har sett dette før,
at noen dør sånn uten videre?
Ærlig? Jeg blir sjokkert hver dag av volden mennesker påfører seg selv.
Moren og faren hennes hadde store bolter på soveromsdøren.
Noe kom gjennom den døra, og uansett hva det var,
så ville de ikke at det noen gang skulle komme gjennom igjen.
- Hei, kom inn, er dere klare? - Ja.
- Skal vi begynne? - Ja.
Gå gjennom samtalen, Margaret, om ovnen.
Eddie sa: "Vi skal brenne henne", og jeg sa: "Ok."
Så det var Edwards idé?
Bare det med ovnen, vi ville begge se henne død.
Hvorfor sa du at det var Guds vilje at du skulle drepe datteren din?
- Hvorfor er det morsomt? - Fordi hun ikke er datteren min.
Tror du at datteren din er djevelen? Ondskapen legemliggjort?
Jeg bryr meg ikke om hva du kaller det.
Men du har påstått at hun dreper folk?
Ikke med egne hender, de bare dør.
Jeg hadde to brødre,
Eddie hadde tre søstre.
Så snart hun var født, begynte de bare å dø.
Jeg og Eddie,
hun kunne vel ikke kvitte seg med oss før hun hadde funnet noen andre.
Sykesøsteren på vakt hørte skriking,
fant mrs. Sullivan på gulvet. Hun kloret på huden sin
og var overbevist om at hun brant.
Ikke i stand til å ha besøk, som du kan se.
Hvis du vil, kan jeg la deg treffe mr. Sullivan.
Ok.
Jeg er nok den siste personen du ønsker å treffe nå,
men du er den eneste jeg kan snakke med.
Hvem døde?
- En venn. - Du er redd.
Det burde du være.
Er hun...
- Hva er hun? - Jeg kan si deg hva hun ikke er.
Hun er ikke min datter, eller en tiåring med problemer på skolen.
Og hun er ikke et uskyldig offer hvis dør ble slått inn
og hvis liv du reddet.
Hun vil ikke dra noe sted ennå.
Ikke før hun er helt ferdig med deg.
- Hvordan ferdig? - Hvordan hun enn vil.
Tror du det var tilfeldig at hun endte opp hos deg?
Hun så deg komme på mils avstand.
Hvorfor meg? Jeg har ingenting.
Du har det at du er god. Godhet. Anstendighet. Det er det hun lever av.
Tømmer deg, går videre til den neste. Vi var en stor familie,
hun gikk gjennom oss alle som en nedrivningskule.
Det er som om hun ser alt.
Og det hun ikke ser, føler hun.
Som når du ringer en venn, og de tar telefonen før det ringer?
De sier at du får din evige sjel når du blir født.
Den delen av deg som lever videre, lever igjen.
Hvilken ondskap hun enn er, så kom det ikke fra oss.
Det var allerede der.
Fra det øyeblikket hun ble til, har hun hatt noe med seg.
Noe eldre, destruktivt.
Sjelen til en demon.
Hva vil hun?
Vite hva din oppfatning av helvete er,
og få deg til å bo der.
- Hei. - Hei.
Du var ikke der, så jeg tok bussen.
Unnskyld, jobben, jeg glemte tiden.
Det er greit, jeg vet hvor opptatt du er.
Det gjør ikke noe uansett, bussen stopper i enden av gata.
Så jeg kan alltid komme meg hjem, om du er der eller ikke.
Flaks.
Hvor er telefonen?
Den virket ikke, så...
Jøss. Den også.
Vi hadde gym i dag. Jeg tar meg en dusj.
- Er de snille mot henne? - Hvem?
Moren min.
Hvordan skulle jeg vite det?
Jeg trodde du sa at du skulle se henne.
Jeg har aldri sagt det.
Jeg må ha drømt det.
- Nancy. - Emily.
Jeg er så lei for det med Doug. Jeg vet dere sto hverandre nær.
Har du et øyeblikk?
Jeg lurte bare på om du har klart å finne et sted for Lilith?
Jobber ennå med det. Flere barn enn hjem akkurat nå.
Hvor lenge snakker vi om her?
Ærlig talt så er hun ikke min førsteprioritet.
Hun er i et trygt miljø med noen som forstår behovene hennes.
Nancy,
hvis det er noe du kan gjøre for å fremskynde
- prosessen... - Mener du det?
Emily, du begjærte omsorg, du fikk det.
Hun er ditt ansvar. Få det til å fungere.
Hvordan? Hvordan får jeg det til å fungere hvis det ikke fungerer?
Med de samme mestringsevnene du lærer de foreldrene hver uke!
Gjør som du underviser, Emily!
Ser dere neste gang. Godt jobbet.
Hvorfor skader hun...
Hei, vent litt. Hvem tror du du er som kan bruse inn hit på den måten?
Det er ok, Diane, Emily har hatt mye stress i det siste,
men hun er veldig snill mot meg, og jeg håper jeg kan bo hos henne lenge.
Gjør aldri det igjen.
Ses neste uke, Diane.
Slapp av, det var bare en misforståelse.
- Du skal ikke tilbake dit. - Hvorfor ikke, Emily?
Hvorfor ikke, Emily? Hvorfor ikke, Emily? Hvorfor ikke, Emily?
Hvorfor ikke, Emily? Hvorfor ikke, Emily?
Kan jeg gå tilbake til gruppen neste uke?
Du skal aldri tilbake dit!
Er du sikker?
Nei. Nei.
- Jeg vet det. - Du var flott tidligere.
Jeg likte gudstjenesten, pater. Takk.
- Mike. - Emily.
De er ikke gale, Mike. Foreldrene hennes.
De hadde rett angående henne.
Vil du ende opp der de er? Fortsett å snakke som dette.
Emily, du sørger over Doug,
og du er fremdeles forvirret over det Diego gjorde.
- Er ikke du det? - Diego vokste opp i et fælt hjem,
han så vold, han gjentok det, det er sirkelen.
- Det vet du bedre enn noen andre. - Hvorfor løy hun om telefonen til ham?
Fordi hun er en løgner, men det betyr ikke at hun tvang ham.
La meg fortelle deg hva Lily er.
Hun er et skadet barn, hun er et bedragersk barn,
hun er et manipulerende barn.
Men et skadet, bedragersk, manipulerende barn er ingen demon.
Du tror jeg er gal.
Du tror der inne, men her ute er alt bare tull?
Mike, du vet at jeg ikke er gal.
Ikke røm fra dette bare fordi det skremmer deg.
Det som skremmer meg, er å ikke gjenkjenne vennen min.
- Få hjelp. Jeg mener det. - Mike...
Jeg vil ikke måtte rapportere deg.
God natt.
Mrs. Lynch, jeg sa jo at...
Tror du jeg er en idiot? Tror du jeg bare finner på dette?
- Du sa ikke det. Jeg er ikke dum. - Ja, nei.
Du nevnte aldri besøk uten tilsyn.
Nei, det var ikke det jeg sa.
Du sa hvis min mann fikk hjelp, kunne sønnen min komme hjem.
- Det gjorde jeg ikke. - Ingenting mellom linjene.
Du sa aldri at...
Hvem er du til å si hvordan jeg skal oppdra ham?
- Mrs. Lynch... - Du kjenner meg ikke.
Du kjenner ikke min sønn eller min familie.
Kan du la meg svare?
Det er ikke din sak hvordan jeg oppdrar min sønn.
Kan du la... Kan du...
Forholdet mellom min sønn og faren angår ikke deg.
Hold kjeft, din ynkelige kjerring,
før jeg kommer og banker deg som du banker sønnen din!
Jeg har adressen din!
Tenk på det før du ringer og banner til meg!
Du er ikke i rett sinnelag til å være her nå.
Kom igjen, det er sent, du ser jævlig ut, gå hjem.
Jeg vil ikke gå hjem.
Hallo?
Det er til deg.
Emily Jenkins.
Du skulle ikke ha latt meg være hjemme alene, Emily.
Wayne?
Der er du. Jeg lagde middag.
Ikke overse meg. Moren min pleide å overse meg.
Emily? Kan jeg komme inn?
Jeg er redd.
Emily? Vær så snill? Jeg vet du er der inne.
Vær så snill, Emily?
Slipp meg inn.
Slipp meg inn, slipp meg inn, slipp meg inn,
slipp meg inn, slipp meg inn, slipp meg inn.
La meg være i fred.
Vær så snill, hjelp meg.
Vær så snill! Nei, vær så snill og lukk opp døra?
Lukk opp døra, hun kommer!
- Kjør. - Det er ingen der ute.
- Kjør! - Det er ingen der ute. Se.
Det er ingen der ute.
Det er greit.
Du kan havne i fengsel for å la barnet være hjemme uten tilsyn.
Du må gjøre som jeg sier.
Hvis jeg sier jeg vil til gruppen, må du gjøre det.
Hvis jeg sier jeg vil ha en ny kjole, må du gjøre det.
Hvis jeg sier jeg vil ha iskrem hver dag, etter skolen,
så må du gjøre det, ok?
Ikke vær lei deg. Dette er din nye begynnelse.
Emily.
Jeg prøvde å ringe deg. Gode nyheter, vi fant et hjem til Lily.
Familie i Cloverfield. Veldig gode mennesker.
Det henter henne på fredag etter skolen.
Hva er i veien? De er perfekte.
- Hvis de tar henne... - Starter alt på nytt igjen.
Du kan ikke la henne dra, du kan ikke la henne bli.
Det gir deg én mulighet.
- Jeg kan ikke. - Du må.
- Du forstår ikke. - Ikke si at jeg ikke forstår.
Etter to måneder? Jeg hadde henne i ti år.
Vi hadde henne i ti år.
- Tenk på det som en trostest. - Jeg vil ikke ha noen tro.
Hva med sinne? Har du noe av det?
- Hvordan? Hvordan kan jeg... - Drepe henne?
Når hun sover.
Det er den eneste tiden du har overtaket,
men hun sover nesten aldri.
Vi sjekket rommet hennes hver natt i tre måneder.
Første natten hun sov var den natten du sparket inn ytterdøra vår.
Det jeg ville gjort annerledes, anse deg selv død fra begynnelsen.
Godta det når du går inn, bruk det til din fordel.
Hvis du ikke er redd, kan hun ikke skade deg.
Ingen penger, ingen måte å kontakte henne på.
Må ha kjørt i 130 km/t på vei tilbake, rake veien,
stoppet ikke for noen ting.
Da vi kom hjem, ventet hun på oss i døra.
Hvor er hun nå? En familie, et eller annet sted?
Eddie sa: "Vi skal brenne henne", og jeg sa: "Ok."
De gjorde som jeg sa en stund, men så sluttet de
og begynte med hemmelighetene.
Men det var vel egentlig ikke hemmeligheter,
for jeg visste alltid hva de tenkte.
- Ikke forlat meg. - Det er greit. Jeg ser til deg senere.
Jeg er glad du får den hjelpen du trenger, pappa.
Få noen ned hit nå.
- Ring det inn. - Basen, det er Sanchez.
Send medisinsk personell til kantinen...
- Edward Sullivan... - Jeg vet det.
Noe jeg vil du skal høre.
Dette kom inn i morges, rundt 02.00.
Du bør sette deg.
Avgjøre hva jeg skal gjøre med deg og familien din, Michael.
Hver gang jeg tenker på det, sier en stemme i hodet mi "Drep dem."
Hvem er dette?
Bare ei lita jente.
- Oppe langt etter leggetid. - Lilith?
Du hadde rett. Hun ringte Doug. Hun brukte mobilen din.
Det tok noen ekstra dager å sjekke mobilregisteret,
men det er den hun har brukt.
- Hun driver meg til vanvidd. - Du er ikke gal. Dette er virkelig.
Edward sa at jeg må drepe henne.
Jeg skal hjelpe deg.
Hold henne i huset.
Fysisk sett er du i orden. Hvordan er stresset?
Jeg får ikke sove.
Jeg håpte du kunne gi meg noe.
Ta en av disse, da vil du sove.
Lily?
Hva?
Herregud.
Innkommende samtale privat
Hvem er dette?
Emily, det er Wayne.
Jeg fikk akkurat en telefon, Mike er død.
- Nei, han er... - Hør her, Em.
De tror han skjøt seg selv.
- Emily? Em? - Nei...
Emily? Emily, går det bra med deg?
Kom deg ut av mitt hus!
Ikke rop til meg!
Emily, jeg er lei for det. Jeg mente det ikke.
Kan jeg komme inn, så vi kan snakke og finne ut av det?
Emily?
Hold deg unna!
Ikke vær sint. Jeg sa jeg var lei for det. Jeg skal børste håret ditt.
Hold deg unna!
Nei! Nei. Nei.
Emily. Emily.
Vi må lære sunnere måter å løse konflikter på, Emily.
De fleste familier vet ikke engang at de har et problem
før det er for sent.
Hva gjør du, ditt surrete gresskarhode?
Du vil vel ikke at jeg kommer under der og henter deg?
- Nei. - Jeg teller til tre.
- Én, to... - Nei.
To en halv, to og tre kvart,
tre. Nå kommer jeg.
- Nei! Hva vil du ha? - Det du ville ha fra moren din.
Jeg vil at du elsker meg.
Ok. Jeg skal gjøre det.
Kom og pakk dyna rundt meg.
Herregud.
Emily.
Kamillete.
Kanskje du burde drikke den, du ser stresset ut.
Jeg skal drikke en senere.
Jeg er virkelig lei for at jeg lot ting bli slik.
- Vi får gjøre det bedre fra nå av. - Det må vi.
Noen kan bli skadet.
Hva skal vi gjøre i morgen?
- Overrask meg. - Jeg er ikke flink med overraskelser.
Du blir bedre.
Kom alle seg greit ut?
Frue, er det noen andre der inne? Ja eller nei?
Det var slemt.
Du følger oss til byen, så finner vi et sted der du kan bo.
Frøken? Går det bra med deg?
Jeg har det bra.
Kanskje vi kan finne et hotell med svømmebasseng.
- Hvor skal vi? - Du sa jeg skulle overraske deg.
Hun hatet seg selv.
Og hun hatet deg.
De sa det var en ulykke, men du visste at det ikke var det.
Moren din.
Derfor har du aldri fått egne barn.
Det er det du er redd for, ikke sant?
Delen av deg som er henne.
Hva er du?
- Ro deg ned! - Hva i helvete er du?
Du er opprørt, du burde ikke kjøre.
Mamma.
Mamma, senk farten, du skremmer meg.
Mamma! Senk farten!
Se opp!
- Det er ikke virkelig! - Jo, det er det!
Det er ikke virkelig!
Er du redd?
Det er ikke jeg.
Jeg er ikke redd.
Bare dø!
Nei! Nei!
Nei!